Bettina+H

Så er det vist også min tur til at skrive, hvad jeg har lavet de sidste 25 år. Efter gymnasiet så var det tid til at komme til Kbh. Jeg flyttede på kollegium, hvor jeg så en hel del til både Eva og Susanne. Startede på korrespondentstudiet i eng. og fransk, men efter en del tid fandt jeg ud af, at det nok var bedst med en læsepause. Jeg tog til Frankrig først som au-pair og senere på sprogskole. Jeg kom hjem igen og fik forskellige jobs bl.a. i Magasin og jeg gav Handelshøjskolen endnu et forsøg, men endte med at blive kontorassisten hos en ejendomsmægler. Her var jeg i nogle år, hvorefter jeg fik job hos Gallup - ikke som tlf.interviewer, men som sekretær. Jeg tog så en uddannelse som advokatsekretær, hvor jeg så fik job i en arbejdsgiverforenings juridiske afd., senere blev det til job hos et advokatfirma på Rådhuspladen. Efter kollegietiden flyttede jeg i lejlighed på Frederiksberg med min daværende kæreste. Efter ca. 10 år gik vi hver til sit, og jeg mødte kort tid efter manden i mit liv :-). Rasmus og jeg er i dag gift og har to sønner på 9 og 12 år, vi har lige udvidet familien med en lille hundehvalp, en Coton også kaldet bomuldshund. Efter mange år i Kbh. hoppede vi desværre også på det med at børn skal da vokse op ude i provinsen i et paracelhus med have, desuden var det jo en god investering at købe eget hus fremfor at bo i andelslejlighed. Suk, vi kom desværre til at købe hus i Næstved, og hvilket hus, det var så fint ifølge tilstandsrapporten, så det købte vi. Men ak, efter noget tid blev vi bare alle syge, vi troede jo som man gør med små børn og med job i Kbh, at vi bare havde lidt for travlt og at børnene bare igen igen var blevet smittet i vuggestuen/børnehaven. Men det viste sig faktisk at hele vores "fine" hus var bygget på et tyndt lagt cement og oven på grus/sand, hvilket resulterede i en solid gang skimmelsvamp, som var usynlig, men var under hele husets grundplan. Det kunne dog forklare vores sygdomme m.m., og så startede den lange og seje kamp med forsikringsselskabet om genhusning og erstatning, det tog nogle år før vi var tilbage i vores eget hus igen, og før vi kunne bo i det igen, måtte alt ud af det, det eneste der var tilbage var taget og ydermurene. Vi fik dog noget erstattet af forsikringen, men måtte selv betale for at få lavet huset på en måde så det ikke blev angrebet af skimmelsvamp igen. Så vi er vist bundet temmelig meget fast her i Næstved, ellers var vi nok for flere år siden vendt tilbage til Kbh. Rasmus og jeg håber dog stadig på, at vi skal trille rundt vores rollatorer i Frb. Have og fodre ænderne og så længe man håber...:-))) Efter at have pendlet et år fra Næstved til Kbh., hvor jeg arbejdede hos Politiken, som sekretær, fandt vi ud af at to små børn i institution i Næstved med forældre på job i Kbh. ikke var en god kombination, så jeg startede på uddannelsen som lægesekretær på Næstved Sygehus, da det var rigtigt svært at få job som advokatsekretær i Næstved. Jeg fik job først på Onkologisk Amb., hvor jeg følte, at jeg måtte starte som lægesekretær for helt at få afsluttet forløbet med min mors død, som jeg jo havde været ude for lige inden jeg startede i gymnasiet. Jeg arbejder stadig på Næstved Sygehus, dog på en anden afd. Desuden er jeg også er i gang med at videreuddanne mig på COK i Odense en gang om ugen i forbindelse med mit job. Min mand arbejder stadig i Kbh. og pendler frem og tilbage mellem Næstved, så til tider synes jeg godt nok det er et hektisk familieliv vi har med egne og børnenes fritidsaktiviteter. Vi spiller dog alle fire golf, og så kan vi godt lide at rejse sammen, når vi har mulighed for det. Det var vist bare det der i store træk er sket i det sidste 25 år for mig. Jeg glæder mig til at se jer alle igen til maj. Mange hilsner fra Bettina